Поговоримо сьогодні про вулиці Вільгельма Піка та Ернста Тельмана. Перша зараз називається ім'ям Архітектора Дмитренка (1858-1918), який залишив величезну пам'ять своєму професіоналізму на вулицях та площах рідної Одеси. А друга носить ім'я Василя Симоненка – відомого українського поета (1935–1963).
Вибираючи у переконливому списку декомунізованих одеських вулиць для чергової публікації щось «імпортне», я дуже здивувався, виявивши, що в Одесі не було вулиці імені Пальміро Тольятті. Начебто й не хухри-мухри, а справжній генсек італійської компартії і настільки великий друг СРСР, що навіть вирішив померти в Союзі, зробивши це 1964 року під час відвідин кримського табору «Артек». Ціле місто Ставрополь у Куйбишевській області тоді перейменували на Тольятті! Як це одеська топоніміка тоді «пролетіла» повз італійську компартію – хто його знає… Зате вже німецьких комуністів одеським вулицям дісталося – мало не здасться. Про них сьогодні й йтиметься.
Читайте також: Вулиця Іноземної колегії та узвіз Жанни Лябурб в Одесі: чому їх перейменували
Вільгельм Пік (1876-1960) – німецький комуніст, один із засновників німецької компартії. Співзасновник Соціалістичної єдиної партії Німеччини (СЄПН) і з 1949 року до смерті – перший і єдиний президент НДР.
До двадцяти років він уже мав досвід і профспілкової, і партійної діяльності, від Соціал-демократичної партії було обрано до парламенту міста Бремена. У 1918 став одним із співзасновників і членів ЦК комуністичної партії Німеччини (КПН). У 1921 році був обраний до виконкому Комуністичного інтернаціоналу, де познайомився з Леніним. В цей же час став депутатом прусського ландтагу, у складі якого залишався до свого обрання до рейхстагу у 1928 році.
У 1933 році після приходу до влади Гітлера і початку переслідування німецьких комуністів КПН пішла в підпілля і здійснювала свою діяльність з-за кордону, а Пік переїхав до Москви. Влітку 1945 повернувся до Берліна і приступив до нового політичного будівництва в радянській зоні окупації Німеччини.
Понад 60 років минуло після його смерті, благополучно померло під уламками Берлінського муру його дітище – Німецька Демократична Республіка… До речі, пам’ятаєте Еріха Хонеккера – наступні роки генсека ЦК СЄПН? Ну як же, весь світ його пам’ятає по фото, де наш старий генсек Брежнєв вп’явся йому прямо в ясна в пристрасному поцілунку. Так ось, цей Хонеккер згадував, що Вільгельм Пік настільки був сталіністом, що мав «доступ до тіла» Сталіна, траплялося, сперечався (!) з ним і був ним поважаний. То чи є місце Піку у топоніміці нинішньої Одеси? Щоб так – так ні…
Ще на тему: Чому в Одесі вже немає вулиць Лумумби, Тореза, і Тон Дик Тханга
Ернсту Тельману (його портрет ви можете бачити на першому плані на верхньому фото) дісталася набагато трагічніша доля. Народився він у 1886 році. Вже у 10-річному віці, підробляючи у гамбурзькому порту, брав участь у страйку докерів, що стало початком його суспільно-політичного життя. Потім було членство в кількох партіях лівого штибу, яке завершилося комуністичною. В 1920 був делегатом конгресу Комінтерну в Москві, «ручкався» з Леніним. З лютого 1924 – заступник голови ЦК компартії, з травня 1924 – депутат рейхстагу.
1928 року Тельман знову був делегований на черговий конгрес Комінтерну. У Ленінграді його оголосили почесним штурманом крейсера «Аврора». Один із його «партайгеносе» цього ж року був спійманий на фінансових гешефтах, i за спробу зам’яти справу афериста Тельман злетів з посади голови компартії. Але незабаром Сталін допоміг відновленню Тельмана на посаді, тим самим зміцнивши його становище у партії.
Спираючись на радянську тезу про соціал-фашизм, компартія під його керівництвом багато років боролася із соціал-демократичною партією як із головним політичним противником. Результатом цього політичного волюнтаризму став прихід до влади… фашистів.
Тельмана було заарештовано у березні 1933 року. Застрелено у серпні 1944 року після більш ніж 11 років одиночного ув’язнення за наказом Гітлера.
Ви також можете дізнатися: Чому в Одесі більше немає вулиці Кірова?
Багато років ім’я Ернста Тельмана буквально рясніло на картах СРСР і не тільки. Але ті роки минули… Можливо острівець поблизу комуністичної Куби і досі носить його ім’я так само як і гори в далекій крижаній Антарктиді. А ось, наприклад, Центральний парк культури та відпочинку в Ташкенті давним-давно носить ім’я не Тельмана, а Мірзо Улугбека – середньовічного узбецького астронома та математика, частинки їхньої, а не німецької історії. Ось і в українській Одесі – та сама «картина олією». Все правильно.
Валерій БОЯНЖУ, Херсон – Одеса
За прогнозом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, завтра, в неділю, 8 вересня 2024 року, в… Читати далі
Як повідомляють у компанії НЕК «Укренерго», завтра, у неділю, 8 вересня 2024 року, стабілізаційні відключення… Читати далі
1891 рік, 7 вересня... Пасажирське судно «Орегон» пришвартувалося до причалу канадського порту Квебек. Серед багатьох… Читати далі
На узбережжі Національного природного парку «Тузловські лимани» на Одещині море винесло мертвих дельфінів. Читати далі
Мешканець Одеської області вирушив на лаву підсудних за те, що перекрив річку греблею, щоб поливати… Читати далі
З сьогоднішнього дня, суботи, 7 вересня 2024 року, в Одесі відновлено рух трамваїв площею Толбухіна,… Читати далі