1 травня 1966 року студент з Одеси Георгій Москаленко та його товариш Володимир Кукса підняли у людному місці у Києві прапор України. Тоді наш синьо-жовтий стяг був під забороною і за свій сміливий вчинок молоді люди потрапили до в'язниці. Подробиці читайте у матеріалі нашого постійного автора Валерія Боянжу.
Одесита тоді радянська влада засудила до трьох років ув’язнення, а його «спільник» – селянин із Київщини Володимир Кукса – отримав трохи менше (2 роки таборів). Стаття Кримінального кодексу в обох була та сама: антирадянська агітація і пропаганда.
То що таке вони створили в ніч на 1 травня далекого 1966 року? На ті часи – щось із області неможливого, ну просто чеховське «Цього не може бути, тому що не може бути ніколи». Але трапилося: двоє товаришів із робочої «общаги» над головним корпусом Київського «наргоспу» (інститут народного господарства) встановили на флагштоку… синьо-жовтий прапор.
Тоді, зазначу, і такого терміну не було – «синьо-жовтий». Кольори Незалежності України зневажливо називали «жовто-блакитними». До речі, і зараз багато хто в нашій країні, щоправда, вже зовсім в іншому тоні називають наш прапор «жовто-блакитним». Це не так: у Конституції України сказано, що наш прапор «синьо-жовтий». Та й наука геральдика вчить, що кольори прапора читаються згори донизу.
Щоправда, в ерефії, де мізки, та й решта теж, набакир і задом наперед, кольори прапора, схоже, слід перераховувати знизу нагору. Червоний, Блакитний, Білий – ось і вийде КДБ. Цей КДБ і став на вуха, коли стало відомо, що «прапор українських буржуазних націоналістів» (це з протоколу) красувався 1 Травня (!) над будівлею ВНЗ у столиці радянської України.
Першому секретареві ЦК компартії України Петру Шелесту доповіли. І аж усе зашелестіло! Шукали, ясна річ, не серед представників робітничого класу чи трудового селянства, а серед «гнилої інтелігенції». Але «облом» вийшов: синьо-жовтий прапор поставили 26-річний електрозварювальник Віктор Кукса та 28-річний слюсар-сантехнік Георгій Москаленко.
Вони, відслуживши термінову в армії, жили разом у робочому гуртожитку, працювали на будівництві. Москаленко ще й навчався на 4-му курсі вечірнього факультету вищезгаданого «наргоспу». Неправдою буде твердження, що вони «жили політикою». Ось, що згадував Москаленко: «У вихідні компанії чоловік у 20 виїжджали за місто на пікніки. Знаючи, що там не підслуховують, говорили на заборонені політичні теми, випивали чаркою за свободу України».
Там і вирішили, що повертається сталінізм (із заміною Хрущова Брежнєвим у країні справді стало «пахати» тихою реабілітацією генералісімуса, правда без характерної для сталінської епохи «жести»).
Ну і вирішили на знак протесту вивісити десь заборонений синьо-жовтий прапор. Спочатку хотіли зробити це на столичному залізничному вокзалі, але зрозуміли, що там повно народу та й міліції вистачає. Тоді й обрали «наргосп», повз будівлю якого проходять першотравневі колони громадян, які цим проходом демонструють міжнародну солідарність трудящих мас.
Прапор «націоналістів» у магазині не купиш, його пошили розміром 86х60 см. Синю тканину придбали в універмазі, жовтої не було – купили жіночий шарф потрібного кольору. Усі з’єднали у своїй кімнаті, із чорної підкладкової саржі вирізали та пришили на прапор тризуб, скопіювавши його з банкноти епохи УНР, та друкованими літерами підписали «Ще не вмерла Україна, ще її не вбито».
Глибокої ночі на 1 травня пожежними сходами слюсар-електрозварник Кукса, одягнувши на взуття шкарпетки, щоб не наслідити, піднявся на дах. Студент – сантехнік Москаленко внизу стояв на атасі. Незабаром на флагштоку замість червоного прапора вітер грав синьо-жовтим. Щоправда, недовго: о пів на сьому ранку двірник, на жаль, не колишній дальтоніком, помітив підміну прапора, влаштував істерику, подзвонив парторгу, той набрав 02 і пішло-поїхало.
КДБ досить довго обчислював цих «буржуазних націоналістів»: адже «шерстили» будь-кого, тільки не «пролетаріат». Але професіоналів там, чого гріха таїти, вистачало. Пройшлися промтоварними магазинами, з’ясували, де куплені складові синьо-жовтого прапора, склали фотороботи. В інституті «раптом» ввели диктанти – шукали «потрібний» почерк, як на прапорі.
Звернули особливу увагу на Москаленка та Куксу, які спілкувалися виключно українською. Москаленка викликали у військкомат та дали заповнити анкету – обов’язково друкованими літерами (як на прапорі). У кімнату до них підселили «правильного» чоловічка.
Заарештували «ідеологічних диверсантів» аж у лютому наступного, 1967 року, «впаяли терміни» і відправили до концтабору «сонячної Мордовії». Там у 19-му таборі українці складали 75% спецконтингенту. Більшість – саме та «гнила інтелігенція», яку так недо любила радянська влада…
Відсидівши «від дзвінка до дзвінка», Москаленко та Кукса повернулися додому, будучи піднаглядними, з дозволу КДБ працевлаштувалися на посади. Лише через 3 роки після здобуття Україною Незалежності Москаленко та Куксе скасували політичну 62 статтю Кримінального кодексу УРСР(!). Але на Кукс залишилася «висіти» 222-а (кухонний ніж, яким він зрізав червоний прапор, записали як холодну зброю).
І лише через 12 років(!) Георгій Москаленко та Віктор Кукса були оголошені повністю чистими перед Законом. Кукса тоді жартував: «Скільки ще чудес залишається в нашому житті: щоб нас засудити, вистачило трьох днів і одного прокурора. А щоб реабілітувати – 16 довгих років та 40 суддів двох палат Верховного суду України!»
Щодо Москаленка, то він з 1973 року жив у Бучі під Києвом. І те, що Всевишній закликав його до себе у 2021 році, було явно фактом прояву до нього Божої прихильності. Бо в цю саму Бучу 2022-го увірвалося ZVер’є під триколором КДБ. І немає ні на йоту сумніву, що ефесбешні личинки Комітету Державної Безпеки викрали б 83-річну людину, як символ боротьби за Незалежність України і повернули б її до мордівських таборів…
На фото: той самий прапор
За прогнозом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, завтра, в неділю, 8 вересня 2024 року, в… Читати далі
Як повідомляють у компанії НЕК «Укренерго», завтра, у неділю, 8 вересня 2024 року, стабілізаційні відключення… Читати далі
1891 рік, 7 вересня... Пасажирське судно «Орегон» пришвартувалося до причалу канадського порту Квебек. Серед багатьох… Читати далі
На узбережжі Національного природного парку «Тузловські лимани» на Одещині море винесло мертвих дельфінів. Читати далі
Мешканець Одеської області вирушив на лаву підсудних за те, що перекрив річку греблею, щоб поливати… Читати далі
З сьогоднішнього дня, суботи, 7 вересня 2024 року, в Одесі відновлено рух трамваїв площею Толбухіна,… Читати далі