Музей просто неба знаходиться в селі Зоря Білгород-Дністровського району. Експонати музею покажуть і розкажуть як жили болгари понад сто років тому.
Багато хто дбайливо зберігає вдома старовинні предмети побуту. А ось Василь Ганев, загорівшись кілька років тому ідеєю і озброївшись традиційною для болгар завзятістю, створив справжній музей просто неба.
— Я виріс у середовищі, де болгарським традиціям приділялася велика увага, де було багато домашнього саморобного начиння. Весь необхідний інвентар був зроблений руками мого батька, а мамою було пошито багато одягу. Крім того, вона дбайливо зберігала те, що їй дісталося від її мами та бабусі, — згадує Василь.
Коли батьків не стало, завзятий болгарин задумався про те, як би все це зберегти. Рішення створити музей просто неба у дворі свого будинку прийшло швидко і усвідомлено.
Вже наступного ранку зарянець взявся за роботу: стругав, пиляв і бив невеликий навіс для майбутнього музею. А коли всі пристрої для встановлення старовинних предметів були готові, настав час підготовки самих експонатів. Головним серед них є сімейний віз.
— Моя мама працювала бригадиром у колгоспі, і щодня їздила на роботу на невеликій бричці. Мені доводилося щодня возитися з кіньми, запрягати їх і розпрягати. Мамина бричка не збереглася, а ось частина татового воза – так. Ми разом з другом її відремонтували та вдихнули в неї нове життя. Тепер вона, хоч і дуже стара, але свіжо забарвлена, створює автентичну атмосферу на фотографіях відвідувачів музею. А я щоразу тут, серед старовинних предметів, стаю дитиною, згадуючи своє дитинство, і показую всім гостям, як жили болгари більше століття тому, — з усмішкою каже Василь і поспішає розповісти про кожен експонат свого безцінного багатства.
Тут, поряд з предметами побуту роду Ганевих, вже є і раритетні речі інших зорянців. Коли люди дізналися про музей, що створюється, багато хто поспішив принести сюди щось цікаве і старовинне.
— Важливе місце займає і тещина скриня. Він наповнений доверху домотканими сукнями, які ткала і шила моя бабуся. Цим сукням не порахувати, скільки років, а вони як новенькі, — ділиться засновник музею.
Мене вразило і дерев’яне, зроблене батьком Василя, пристосування, за допомогою якого завдяки тривалому і завзятому механічному обертанню барабана з молока робили масло. І ще хвилююча розповідь Василя про те, як його мама ткала і пряла вечорами, завжди співаючи народні пісні. А він, маленький, завжди допомагав то нитку в голку просмикнути, то пряжу мотати, і слухав, і вбирав любов до пісень, традицій і всього того, що пов’язано з його родом.
Василь часто сідає тут на стару лаву, на якій колись любив відпочивати його батько, бере акордеон і награє болгарські мелодії.
— Хомут для коня мого діда, дерев’яний посуд, в якому мама пекла хліб, мої царвулі (взуття з телячої шкіри), фотографії бабусь — кожен предмет — це частина мого життя. Я щасливий, що одного разу створив цей куточок історії і сьогодні його активно поповнюю. У цьому мені допомагають мої діти та онуки. І це означає, що музей має майбутнє, а традиції роду Ганевих – у надійних руках, — каже з усмішкою Василь Ганьов, знову розтягуючи хутра акордеона.
Читайте також:
За прогнозом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, завтра, в неділю, 8 вересня 2024 року, в… Читати далі
Як повідомляють у компанії НЕК «Укренерго», завтра, у неділю, 8 вересня 2024 року, стабілізаційні відключення… Читати далі
1891 рік, 7 вересня... Пасажирське судно «Орегон» пришвартувалося до причалу канадського порту Квебек. Серед багатьох… Читати далі
На узбережжі Національного природного парку «Тузловські лимани» на Одещині море винесло мертвих дельфінів. Читати далі
Мешканець Одеської області вирушив на лаву підсудних за те, що перекрив річку греблею, щоб поливати… Читати далі
З сьогоднішнього дня, суботи, 7 вересня 2024 року, в Одесі відновлено рух трамваїв площею Толбухіна,… Читати далі