Вистава «Украдене Різдво» в Одеському академічному театрі ляльок (ОАТЛ) — це, як то кажуть, «те, що треба»: різдвяно-новорічна казка для дітей від шести років та дорослих. Вона, здається, не могла не народитися, аби принести справжню святкову радість усім нам.
Та все не так просто. Бо ж поки діти в захваті від незвичного сюжету, дорослі занурюються в філософську суть цієї чарівної історії.
Що ж незвичного? Там, мабуть, все. Якщо ви були глядачем вистави минулого року «Фарбований Лис», то вам здасться, що «Украдене Різдво» — це немов продовження детективної історії по казці Івана Франка.
Так, вистава створена за мотивами і цієї казки, і драми Івана Франко «Украдене щастя», але ж це зовсім інша історія, яку — шар з шаром — вам доведеться не тільки з задоволенням дивитися, а ще й розгадувати.
Прем’єрні покази вистави тривають, приносять справжню насолоду від оригінальної історії, де «звично-поганий» Лис теж немов «перефарбовується», тільки зовсім в іншому сенсі.
Що стане, якщо надихнутися казкою «Фарбований лис» та драмою «Украдене щастя» Івана Франка? Такою думкою задались в театрі.
І от виявилось, що вийде дивовижна казка «Украдене Різдво». Та чи тільки казка?..
Автором п’єси та режисером-постановником виступив артист театру Артем Теляшенко (він же — один з виконавців головної ролі), художниця — Юліана Карєва, пластичне рішення — Діана Костика.
…Живе собі злий Лис. От тільки чомусь полюбляє цукерки (що за натяк?). Ненавидить свята (так йому судилося) і час від часу (о, це вже «майже» Гамлет!) розмовляє з батьком, що оживає на старому портреті.
Батько оті «цукеркові» звички сина не розуміє та нагадує, що той — невдаха. Невдаха?! Та як же так?! От і вирішує наш герой вкрасти в звірят свято. Бо треба ж якось підтверджувати статус!
І ось вже він — суцільне зло! На очах глядачів перетворюються валізи на домівки, які трощить Лис і… знов з’їдає цукерки. Вам це нічого не нагадує?..
Та свято — це не подарунки і не цукерки. Це те, що в серці. Виявляється, маленьке серце жахливого злодія може стати великим, якщо хтось повірить в це з усією щедрістю — тою, що у власній душі.
Що ж далі?.. На Лиса, як і повинно бути, чекає кара? Його знайдуть та він отримає «по повній»? Так, отримає, але не покарання, бо ми ж про головне — про незвичайні казкові пригоди (це якщо для дітей). А ще — про трансформацію (це якщо для дорослих)…
І чим же все закінчиться? А навіщо розказувати?! Ви ж самі тепер маєте змогу потрапити в театр та впевнитись, як здійснюються дива… Якщо вони, звісно, справжні. А вони таки справжні, повірте мені!..
Бо ж чуємо ми зі сцени:
— Це щось неймовірне: ти заплющуєш очі і слухаєш пісні. І весь твій сум кудись відлітає. Бо Різдво — це не тільки подарунки. Це родина. Це бачити очі близької тобі людини, чути її голос та сміх…
А так відгукуються на виставу глядачі:
Неймовірно добра та яскрава вистава! Талановита гра всіх акторів, чудова режисура та святкова атмосфера завдяки Казкарю зі Святим Миколаєм — все разом дуже сподобалось і допомогло нам з онуками оговтатись після ракетного обстрілу… Дякуємо від щирого серця!!!, —
пише Олена Єргієва.
…Оплески, оплески… Завіса…
Артем Теляшенко ще не встиг зняти грим з обличчя. Наша бесіда, звісно, про виставу. Артем розповідає, що ідея продовжити історію фарбованого Лиса народилася у нього давно. Була ідея якось переробити відомий сюжет на щось нове. Але обов’язково таке, що зацікавить і дітей, і дорослих:
Лис хоче вкрасти свято. Бо злий, бо не любить, коли хтось радіє… Це була спочатку тільки ідея, але потім вона втілились в виставу. Лінія батька Лиса додалась вже «по ходу», як і багато чого іншого. Так вийшла ця філософська вистава… Чому Лис став таким? Чому досі полюбляє цукерки, а батько стверджує, що він невдаха?.. Приємно, що вистава подобається і дітям, і дорослим. Для мене це дуже і дуже важливо. Бо, виявляється, кожний знаходить щось своє.
Артем зізнається, що «діяв» за принципом: в виставі не повинно пролунати не однієї фальшивої ноти.
Питаю в автора, режисера-постановника та виконавця головної ролі Артема Теляшенка:
— От тільки що пролунали оплески. А яке ваше власне враження від вистави?
Артем усміхається:
— Можу у відповідь лише згадати важливий вислів моїх вчителів: «Режисер розуміє, як треба ставити виставу, коли відбулася прем’єра»… Але ж коли я чую відгуки від глядачів, коли бачу, як радіють діти, а дорослі немов повертаються у власне дитинство, то це щастя…
Так, це щастя: побувати у казці. А наостанок лише хочу додати: поспішайте в театр, подаруйте дітям і собі свято. Тільки завітайте до театру трохи раніше вказаного часу, аби завітати ще до початку вистави у ще одній казці — Зимовій резиденції, що відчинила свої двері в Одеському академічному театрі ляльок!..
Фото: Марія Котова
За прогнозом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, завтра, в неділю, 8 вересня 2024 року, в… Читати далі
Як повідомляють у компанії НЕК «Укренерго», завтра, у неділю, 8 вересня 2024 року, стабілізаційні відключення… Читати далі
1891 рік, 7 вересня... Пасажирське судно «Орегон» пришвартувалося до причалу канадського порту Квебек. Серед багатьох… Читати далі
На узбережжі Національного природного парку «Тузловські лимани» на Одещині море винесло мертвих дельфінів. Читати далі
Мешканець Одеської області вирушив на лаву підсудних за те, що перекрив річку греблею, щоб поливати… Читати далі
З сьогоднішнього дня, суботи, 7 вересня 2024 року, в Одесі відновлено рух трамваїв площею Толбухіна,… Читати далі