Сьогодні, 5 червня, за новим церковним календарем в Україні відзначають та вшановують пам'ять Ігорівської ікони Божої Матері, а також перенесення мощів благовірного князя Ігоря Чернігівського та Київського, блаженного Костянтина, митрополита Київського, чудотворця. «Одеське життя» розповідає, які прикмети та заборони пов'язані з цим днем.
Ігорівська ікона Богородиці вважається чудотворною та сильною. Свою назву вона отримала на честь Великого князя Київського Ігоря Ольговича, котрий молився перед іконою в останні хвилини свого життя.
Князь Ігор жив у ХІІ столітті, він був сином Олега Святославовича, князя Чернігівського та Новгород-Сіверського та правнуком святого Ярослава Мудрого. У ті часи між нащадками Ярослава – Ольговичами та Мстиславовичами – точилася боротьба за владу та тривали князівські розбрати. Вийшло так, що в 1146 старший брат Ігоря, київський князь Всеволод, поставив молодшого брата своїм спадкоємцем. І Ігор мимоволі виявився втягнутим у боротьбу за престол.
Його князювання тривало менше двох тижнів: під час битви під Києвом із князем Ізяславом військо зрадило Ігоря. Князя взяли в полон – там він тяжко захворів і мало не помер. У такому стані Ігор попросив дозволу прийняти чернецтво – невдовзі він зробив це у монастирі Феодорів у Києві з ім’ям Ігнатій.
Згодом князь одужав, він вів богоугодне життя, багато часу проводив у молитві та покаянні. Але трапилося непередбачене: через рік у храм, де Ігор молився перед іконою Богоматері під час богослужіння, увірвався натовп ненависників Ольговичів та жорстоко забив князя до смерті.
За переказами, коли ввечері тіло Ігоря внесли до храму відспівувати, сталося диво: враз запалилися всі храмові свічки. Поховали князя у монастирі святого Симеона, на околиці Києва. Незабаром біля його мощей сталися чудеса. 1150 року князь Чернігівський Святослав Ольгович переніс мощі брата до Чернігова, у Спасо-Преображенський собор.
Ікону Божої Матері, перед якою молився князь Ігор в останні хвилини свого земного життя, почали звати Ігорівською. Вважається, що образ був створений приблизно наприкінці XIV – на початку XV століть, а сама святиня є чудотворною.
На початку ХХ століття ікона знаходилася в Успенському соборі Києво-Печерської Лаври. 1924 року її забрали на реставрацію, і з того часу її місцезнаходження невідоме.
5 червня за старим календарним стилем згадують преподобного Михайла, сповідника, єпископа Синадського, та преподобну Єфросинію Полоцьку.
Іменини сьогодні за новим церковним календарем відзначають Георгій, Дмитро, Ігор, Костянтин, Леонід, Марк, Михайло, Микола, Петро, Федір, а за старим стилем – Опанас, Костянтин, Леонтій, Михайло, Марія, Єфросинья, Дар’я.
У народі вважається, що саме з цього дня починаються найкоротші ночі – горобині. У народному календарі 5 червня – свято Дорофєєв день, на честь священномученика Дорофія, єпископа Тирського, пам’ять якого також відбувається сьогодні.
За прикметами дня судять про погоду та врожай:
За прогнозом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, завтра, в неділю, 8 вересня 2024 року, в… Читати далі
Як повідомляють у компанії НЕК «Укренерго», завтра, у неділю, 8 вересня 2024 року, стабілізаційні відключення… Читати далі
1891 рік, 7 вересня... Пасажирське судно «Орегон» пришвартувалося до причалу канадського порту Квебек. Серед багатьох… Читати далі
На узбережжі Національного природного парку «Тузловські лимани» на Одещині море винесло мертвих дельфінів. Читати далі
Мешканець Одеської області вирушив на лаву підсудних за те, що перекрив річку греблею, щоб поливати… Читати далі
З сьогоднішнього дня, суботи, 7 вересня 2024 року, в Одесі відновлено рух трамваїв площею Толбухіна,… Читати далі